Володимир Кузьмич Єгоров (рос. Владимир Кузьмич Егоров; нар. 25 вересня 1911, Саратов, Російська імперія — пом. 9 вересня 1996, Москва, Росія) — радянський хокеїст, футболіст і хокейний тренер.
Особисті дані | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Володимир Кузьмич Єгоров | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 25 вересня 1911 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Саратов, Російська імперія | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Смерть | 9 вересня 1996 (84 роки) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Москва, Росія | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Поховання | Ваганьковське кладовище | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | СРСР Росія | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | півзахисник захисник | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Звання, нагороди | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Звання | | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Нагороди | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. |
Клубна кар'єра ред.
Виступав за московські футбольні команди СКІФ, «Спартак», ЦБЧА, «Крила Рад», «Профспілки-2» та київське «Динамо». Був капітаном клубу «Крила Рад».
Фіналіст кубка СРСР з хокею з м'ячем 1945.
З 1947 по 1950 рік був граючим тренером хокейної команди «Крила Рад» (Москва). Грав у захисті. Всього у чемпіонатах СРСР провів 30 матчів (3 закинуті шайби).
Тренерська діяльність ред.
1948 року перебував у тренерському штабі збірної Москви, яка проводила серію матчів з найсильнішою європейською клубною командою того часу, празьким ЛТЦ.
З 1950 року цілковито зосереджується на тренерській діяльності. У «Крилах Рад» працював до 1961 року. За цей час команда вигравала чемпіонат та кубок СРСР, тричі здобувала срібні нагороди та п'ять разів — бронзові. Перший успіх прийшов у 1951 році. У фіналі кубка СРСР «Крилах Рад» виявилися сильнішими за ВПС (рахунок матчу 4:3). Це була єдина поразка «команди авіаторів» у сезоні. Під керівництвом Володимира Кузьмича Єгорова, у тому турнірі, грали: воротарі — Борис Запрягаєв, Василь Чепижев; захисники — Анатолій Кострюков, Альфред Кучевський, Микола Нілов; нападники — Михайло Бичков, Олексій Гуришев, Валентин Захаров, Сергій Мітін, Юрій Пантюхов, Микола Паршин, Леонід Степанов та Микола Хлистов.
У сезоні 1956/57 вирішальною стала перемога над ЦСКА (3:2). «Крила Рад» вперше перемогли у чемпіонаті СРСР. Золоті нагороди отримали: воротарі — Борис Запрягаєв, Юрій Овчуков; захисники — Анатолій Кострюков, Альфред Кучевський, Олександр Прилепський, Борис Сєдов, Анатолій Сорокін; нападники — Михайло Бичков, Володимир Гребенников, Євген Грошев, Олексій Гуришев, Анатолій Кисельов, Петро Котов, Сергій Мітін, Віктор Пряжников, Микола Хлистов та Юрій Цицинов.
З 1953 по 1960 рік був помічником головних тренерів збірної СРСР Аркадія Чернишова та Анатолія Тарасова. В цей головна команда країни перемогла на Олімпійських іграх 1956 у Кортіна-д'Ампеццо, а через чотири роки у Скво-Веллі здобула бронзові нагороди. Двічі була найсильнішою на чемпіонатах світу та шість разів — на чемпіонатах Європи.
У січні 1967 — на посаді головного тренера збірної Радянського Союзу. Під його керівництвом команда провела три матчі у Канаді.
№ | Дата | Місце проведення | Суперник | Рахунок |
---|---|---|---|---|
1 | 2 січня 1967 | Вінніпег | США | 7 : 1 |
2 | 4 січня 1967 | Вінніпег | Чехословаччина | 2 : 5 |
3 | 6 січня 1967 | Вінніпег | Канада | 4 : 5 |
У березні 1967 року вдруге очолив «Крила Рад». З 1970 по 1973 рік працював головним тренером польського клубу «Напжод». Завершив тренерську діяльність у київському «Сокілі» (1974-1976).
Нагороди і досягнення ред.
Нагороджений медаллю «За трудову доблесть» (1944) та орденом «Знак Пошани» (1957). Заслужений майстер спорту СРСР (1947) та заслужений тренер СРСР (1956).
Головний тренер ред.
Нагороди | Команда | Кіл. | Роки |
---|---|---|---|
Чемпіонат СРСР | |||
Золото | «Крила Рад» | 1 | 1957 |
Срібло | «Крила Рад» | 3 | 1955, 1956, 1958 |
Бронза | «Крила Рад» | 5 | 1950, 1951, 1954, 1959, 1960 |
Кубок СРСР | |||
Володар | «Крила Рад» | 1 | 1951 |
Фіналіст | «Крила Рад» | 2 | 1952, 1954 |
Чемпіонат Польщі | |||
Срібло | «Напжод» (Янів) | 2 | 1971, 1973 |
Бронза | «Напжод» (Янів) | 1 | 1972 |
Тренер ред.
Нагороди | Команда | Кіл. | Роки |
---|---|---|---|
Олімпійські ігри | |||
Золото | СРСР | 1 | 1956 |
Бронза | СРСР | 1 | 1960 |
Чемпіонат світу | |||
Золото | СРСР | 2 | 1954, 1956 |
Срібло | СРСР | 4 | 1955, 1957, 1958, 1959 |
Бронза | СРСР | 1 | 1960 |
Чемпіонат Європи | |||
Золото | СРСР | 6 | 1954-1956, 1958-1960 |
Срібло | СРСР | 1 | 1957 |
Джерела ред.
- (рос.)
- Біографія на сайті Championat.com[недоступне посилання з червня 2019] (рос.)
- (рос.)
- Профіль на сайті Chidlovski.net [ 2 березня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)
- (рос.). FootballFacts. Архів оригіналу за 22 червня 2017. Процитовано 5 грудня 2017.